Tidigare i "Twin Peaks"...
Albert och hans team är gräddan av gräddan. Albert är ett geni.
Vad väntar ni på? Julen?
De begraver flickan i morgon, vi har redan slösat bort halva dagen.
Dr Lawrence Jacoby.
Laura var min patient.
Ni är skyldiga mig tio tusen dollar. Leo behöver nya skor.
Jag uppmärksammar din motvilja att samtala med mig.
Här är nyckeln. Boken finns där inne.
Två böcker...
När man minst anar det...
Vi måste dansa, Sarah... För Laura.
Ge mig det!
Harry? Det är Cooper.
Möt mig i lobbyn vid sju.
Jag vet vem som mördade Laura Palmer.
Diane, klockan är 7:15. Jag ska till polisstationen efter frukosten.
Sen ska vi till Laura Palmers begravning.
God morgon, överste Cooper.
Agent, Audrey. Specialagent.
Specialagent.
Vill du äta frukost med mig?
- Jag har bråttom. - Hur så?
Parfymen du har på dig är otrolig, Audrey.
- Tycker du? - Ja. Varsågod och sitt.
Kan du skriva ditt namn? Här.
Okej.
Jack med ett öga
Du har nåt att berätta för mig, Audrey.
Har jag?
Du la den här lappen under min dörr härom kvällen.
Gjorde jag?
Jag ville hjälpa dig. För Lauras skull.
Du och Laura var ju inte direkt vänner.
Det var vi inte, men jag förstod henne bättre än de flesta.
- Vad är One-Eyed Jacks? - Ett ställe i norr.
- Män går dit. - Kvinnor, då?
Kvinnor...jobbar där.
Jobbade Laura där?
Jag vet inte. Laura jobbade på min pappas varuhus.
- Hornes? - Han döpte det efter sig själv.
Var i varuhuset?
På parfymavdelningen.
- Det gjorde Ronnette Pulaski också. - Verkligen?
Lutningen i din handstil tyder på ett romantiskt sinnelag.
Ett trånande hjärta. Var försiktig.
Gör jag?
Jag måste be dig gå. Polisärende.
Tack för att du pratade med mig.
Trudy, två koppar kaffe till.
Harry, Lucy...
Det är en underbar morgon.
Pannkakor med smält smör, lönnsirap, en skiva skinka.
Det finns inget bättre än sirap i kombination med skinka.
Pannkakor med skinka.
Vem mördade Laura Palmer?
Låt mig berätta om en dröm jag hade i natt.
- Tibet? - Nej.
Du var där. Du med, Lucy.
Mina drömmar är en kod som väntar på att bli bruten.
Bryt koden, lös brottet.
"Bryt koden, lös brottet."
I min dröm hade Sarah Palmer en vision av mördaren.
Hawk tecknade honom.
Jag fick ett telefonsamtal från en enarmad man som hette Mike.
- Mördaren hette Bob. - Mike och Bobby?
Nej, inte samma Mike och Bob.
De bodde ovanpå en närbutik.
De hade en tatuering: "Eld, gå med mig".
Mike stod inte ut med dödandet, så han högg av sig armen.
Bob svor på att döda igen, så Mike sköt honom.
Vet ni var drömmar kommer ifrån?
- Inte direkt. - Nej.
Acetylkolin-neuroner avger impulser till hjärnan.
Impulserna blir bilder, bilderna blir drömmar, men...
ingen vet varför man väljer vissa bilder.
Så hur slutade drömmen?
Plötsligt var det 25 år senare. Jag var gammal, satt i ett rött rum.
Det fanns en dvärg och en kvinna där.
Dvärgen sa att mitt favorit-tuggummi blir populärt igen,
och liknade inte hans kusin Laura Palmer, vilket hon gjorde.
- Vilken kusin? - Kvinnan.
Hon är full av hemligheter.
Ibland böjs hennes armar bakåt.
Där hon kommer ifrån, sjunger fåglarna
och det hörs musik i luften. Dvärgen dansade.
Laura kysste mig och viskade namnet på mördaren i mitt öra.
Vem var det?
Jag minns inte.
- Fan! - Fan!
Vårt jobb är enkelt: bryt koden, lös brottet.
Hallå?
Jag är på bårhuset, och det är slagsmål här.
Jag kommer.
Det var Andy. Det är slagsmål på bårhuset.
Albert.
Du är den mest kalIblodiga man jag mött.
Ingen respekt överhuvudtaget. Har du ingen medkänsla?
Jag har medkänsla upp till öronen. Jag är känslornas kejsare.
Jag har rest tusentals mil
och uppenbarligen flera århundraden
för att utföra tester.
Jag begär inte att du ska förstå de här testerna.
Jag ber dig bara gå, så att jag kan avsluta mitt jobb!
Vi är här för att föra kroppen till kyrkogården.
Om du tror att vi går utan henne, är du galen!
Okej! Okej!
Snälla mr Rosenfield.
Leland Palmer kunde inte komma i dag,
så jag talar för oss alla, inklusive familjen Palmer,
när jag säger att vi uppskattar ditt arbete.
Men som representant för familjen insisterar jag på
att ni visar lite medkänsla för familjen Palmer.
Jag inser att din ställning i den här staden
innebär korruption, oärlighet,
och irriterande sätt att uttrycka sig på.
Dumhet behöver däremot inte vara en egenskap.
Lyssna nu noga. Ni kan hålla en begravning när ni vill.
Gräv en grop, sänk ner en kista.
Jag kan inte utföra de här testerna nästa år,
nästa månad, nästa vecka, eller i morgon. Jag måste göra dem nu.
Jag har mycket klippande och klistrande framför mig.
Återgå till era gungstolar och fortsätt tälja.
Nu har jag fått nog. Jag tar hand om kroppen och du rör inte Laura...
Vad i helvete gör du?
- Mina herrar. - Vad händer?
Tack gode gud!
Den här dåren hindrar en brottsmålsutredning.
Han låter oss inte ta Lauras kropp till begravningen.
- Vad händer? - Snälla, Cooper.
Jag står inte ut med idioter, än mindre idioter med bricka.
Jag vill inte veta av nån inblandning från den här klumpen. Uppfattat?
Jag har fått nog av dina förolämpningar.
Verkligen?
Jag har fått nog av idioter och träskallar,
dumbommar, drullar och drygskallar.
Och du, din fnoskiga fåntratt,
har fått nog av mig?
Ja, det har jag.
Trevligt. Verkligen passande.
Vänta i bilen, Harry.
Den gamla knytnäven? Ett hagelregn hade suttit fint.
Det räcker. Sheriffen menade inget illa.
- Han slog mig. - Det var säkert meningen.
Låt familjen få ta med sig flickans kropp omedelbart.
Jag vill ha dina resultat klockan tolv. Det är en order.
Tack, agent Cooper.
Inbjudan till kärlek.
Med Martin Hadley som Chet...
Selena Swift som Emerald och Jade...
Evan St Vincent som Jared Lancaster...
och Jason Denbo som Montana.
Min älskade dotter Jade...och Emerald.
På grund av ekonomiska svårigheter gör jag slut på allt i natt.
Jag hoppas ni är starka nog att fortsätta utan mig. Er kärleksfulle far...
Farbror Leland?
Madeleine?
Jade, vilken överraskning.
Maddy, är det verkligen du?
Farbror Leland...
Jag beklagar verkligen.
Jag är säker på att Hank uppskattar din orubbliga tillgivenhet.
Din man har varit en mönsterfånge,
en inspiration för både vakter och fångar.
Han möter dagen med ett leende
och möter konflikter med vänlighet.
Hanks prövning är inbokad till i morgon.
Om inget inträffar,
och med ditt fulla stöd,
kan han friges kort därefter.
Några frågor?
Nej.
Hjälper du Hank att hitta ett jobb som hjälper honom att bli villkorligt frigiven?
- Ja. - Hur då?
Jag äger restaurangen, mr Mooney.
Du är fantastisk, Norma.
Du har säkert alla möjliga Romeos som hänger omkring här.
Hur håller du dem borta?
Jag berättar att jag har en extremt svartsjuk man
som sitter inne för dråp.
Men han blir snart en medlem i samhället.
Det får avsluta vårt möte.
Se på dem!
Ankor på sjön!
Berätta om Leo Johnson.
Leo är en kille man håller koll på.
Men vi har inte haffat honom med handen i kakburken ännu.
God morgon, Leo.
Vem är han?
Agent Cooper från FBI.
Vi vill ställa några frågor.
Fråga, då.
Är Leo ett smeknamn för Leonard?
Är det en fråga?
- Kände du Laura Palmer? - Nej.
- Hur väl kände du henne? - Jag kände henne inte.
Du ljuger.
Jag visste vem hon var. Det gjorde alla.
- Är du med i straffregistret? - Nej. Det kan du kolla upp.
Olovlig U-sväng, april 1986.
Full och omedgörlig, november 1987.
September 1988, misshandel, anmälan togs tillbaka.
Jag har betalat min skuld till samhället.
Var var du natten då Laura Palmer mördades? Vid midnatt?
Jag körde. Jag ringde min fru Shelly från Butte, Montana.
- Kan hon intyga det? - Om du frågar henne.
Robert?
Det här är ett bra tillfälle för en diskussion.
Vill du prata om cigaretter? I dag?
Nej, släck den. Det är en otäck vana, speciellt för en idrottsman.
Jag har varit på en hel del begravningar. Alltför många.
Varje gång någon dör i ett krig, dör han för tidigt.
Laura dog också för tidigt.
Ja, det gjorde hon.
Men vi har en skyldighet gentemot de döda.
Ansvar är stöttepelaren i samhället.
Varje man är ansvarig för sitt,
varje handling bidrar till att skapa nåt bättre.
Vad är bra med att begrava nån?
Människans sätt att skapa nån sorts avslutning.
Genom ceremonin börjar förståelse
och en vilja att fortsätta utan de vi måste lämna.
Du måste lära dig, du kommer att lära dig, att leva utan dem.
Toppen.
Jag inser att du hyser en viss motvilja
mot att ha ett meningsfullt utbyte.
Det leder till avstannande,
och en vilja från min sida att påtvinga dig viss kunskap.
Det är inte nödvändigtvis negativt,
ibland är det den bästa lösningen.
Var inte rädd, sonen min.
Vi är tillsammans.
- Rädd för vad? - Begravningen.
Jag är inte rädd för nån jävla begravning.
Rädd?
Jag kan knappt bärga mig.
Rädd?
Jag ska vända upp och ned på stället.
Är alla klara?
Hawk.
Inga spår efter mannen med en arm.
Fortsätt leta. Han finns nånstans.
Om nån hittar honom så är det Hawk.
- Är han spårare? - Den bästa.
Vad har du hittat?
Tillräckligt för att rädda ditt arsle
och få ut mitt från den här hålan.
Vad har du?
Innehållet i kuvertet i Lauras dagbok: kokain.
Toxologiska resultaten var positiva.
Den lilla damen hade en vana.
Vi hittade fibrer från repet hon var bunden med.
Två olika sorters rep.
Fibrerna från tågvagnen var identiska med proverna från hennes handleder.
Samma rep användes för att binda Pulaski.
Slutsats: hon bands två gånger på två olika platser natten då hon dog.
En gång här, och en gång här. Så här.
"Ibland böjs mina armar bakåt."
Vi hittade spår av pimpsten i vattnet utanför tågvagnen.
Tvål, industritvål.
Jag hittade identiska partiklar på Lauras hals. Inte nåt märke hon använde.
Min slutsats: mördaren tvättade händerna
och lutade sig framåt för att kyssa henne. Så här.
Herregud...
Märkena som påträffades på Lauras hals och axlar
verkar vara från klor, nån sorts bett.
Ett djur?
Titta, det försöker tänka.
Ett litet plastfragment från hennes mage,
delvis upplöst av syror. Jag tar det med mig för återskapande
eftersom de lokala resurserna ger ordet "primitiv" en ny mening.
Jag har upptäckt nåt som verkar vara bokstaven 'J'.
Bra jobbat.
Vem vet vad jag hade hittat med ett par dagar till?
Det är dags.
Ursäkta oss. Vi har en begravning att gå på.
Kan jag få prata med dig, Cooper?
Det här är en rapport om våldet mot mig i morse.
Jag behöver din underskrift.
Jag tänker inte skriva under det här.
Va?
Jag hoppas du hör det här. Jag har bara varit här en kort tid.
Men under den här tiden har jag upplevt godhet, stolthet och värdighet.
Mord är inte vardagsmat här.
Ingen statistik som ska prickas av vid dagens slut.
Laura Palmers död har påverkat varenda man, kvinna och barn,
därför att liv betyder något här.
Det är nåt jag trodde hade försvunnit, men det har det inte.
Det finns här, i Twin Peaks.
Låter som om du har mumsat på de lokala svamparna.
Med ditt beteende gentemot de här människorna
har du tur att jag inte anmäler dig,
så att du begravs på ett kontor i Washington där du aldrig ser solen.
Diane, klockan är 12:27.
Undersök om jag kan investera i fastigheter genom min pensionsplan.
Jag kanske köper en fastighet för vad jag antar
kommer att bli ett bra pris.
Älskar du mig?
Det kan du ge dig på.
Är den här ny?
Ja.
Är den inte vacker?
Hur ser jag ut?
- Bra, Nadine. - Åh, Ed.
Det var underbart i går natt.
Min älskade Ed, du kom tillbaka till mig.
Nu känns det som om vi verkligen är tillsammans igen.
I high school
brukade jag titta på dig och Norma under matcherna.
Hon var så vacker.
Ni var ett sånt vackert par.
Men jag visste...
att trots...
att jag bara...
var en liten nolla...
bara en grå mus...
Jag visste...
att om du bara lärde känna mig...
skulle vi vara tillsammans för alltid.
Det är väl inte din mc, Ed?
Det är James.
Vilken James?
- Vi vill inte bli sena. - Jag ska inte gå.
Det är ju Laura.
- Jag kan inte. - James!
Jag bryr mig inte i vad läkaren säger.
Om du fortsätter att skämma bort honom lär han sig aldrig.
Vi borde inte diskutera det här när Johnny är här.
- Johnny vet inte vilken dag det är. - Vi måste ha tålamod.
Jag har väntat i 20 år på minsta intelligenstecken.
Jag har mina gränser, Sylvia.
Minsann.
Smutskasta mig bara.
- Du tar det väl. - Det är husets specialitet.
Jag tänker göra det enkelt för dig.
Vi kan inte ta med Johnny till begravningen med den utstyrseln.
Få se vad doktor Jacoby kan göra.
Gör det själv, då.
Måste jag ringa doktor Jacoby
varenda gång jag har problem med Johnny?
Tack gode Gud. ln i bilen, allihop.
Jag är uppståndelsen och livet.
Den som tror på mig, om han än dör,
skall leva.
Och den som lever och tror på mig
skall aldrig någonsin dö.
Ty ingen av oss lever för sin egen skull,
och ingen dör för sin egen skull.
Om vi lever, lever vi för Herren,
och om vi dör, dör vi för Herren.
Vare sig vi lever eller dör, tillhör vi Herren.
Saliga äro de döda som härefter dör i Herren.
Ja, säger Anden, de skall få vila efter sina mödor.
Herren vare med dig.
Låt oss bedja.
Herren Gud, ge det här barnet Laura Din omsorg och kärlek
och för oss alla till Ditt rike
genom Din son, Jesus Kristus, vår Herre,
som lever och regerar med Dig och den helige Anden.
En Gud, nu och för alltid. Amen.
Jag döpte Laura Palmer.
Jag undervisade henne i söndagsskolan.
Och jag, precis som ni andra, älskade henne med en särskild sorts kärlek
som vi sparar till de starka och modiga.
Laura var klok.
Hon var vacker och behaglig.
Men framför allt så var Laura otålig.
Hon väntade otåligt på att livet skulle börja,
och på att världen skulle hinna ikapp hennes drömmar och ambitioner.
Laura brukade säga att jag pratar för mycket.
Jag ska inte begå det misstaget i dag.
Låt vara sagt att jag älskade henne
och kommer att sakna henne resten av mitt liv.
Amen!
Tack, Johnny.
Amen!
Vad tittar ni på?
Vad väntar ni på?
Ni får mig att må illa.
Ni hycklare får mig att må illa!
Alla visste att hon hade problem,
men vi gjorde inget åt det.
Alla ni goda människor...
Vill ni veta vem som mördade Laura?
Det var ni!
Vi gjorde det allihop.
Vackra ord får henne inte att komma tillbaka, så spara bönerna.
Hon hade skrattat åt dem i alla fall.
Du är död!
Det räcker, Bobby!
Du är död!
Släpp mig!
Du är död!
Du är död! Död!
Släpp mig!
Min älskling, Laura!
Laura!
Kom hit.
Allt har gått åt pipan.
Förstör inte det här, också.
Min älskling!
Här är pappan och det här är dottern i kistan.
Han kommer inte att räkna ut det här, Harry.
Ska vi slå vad, Ed? Om notan.
Han är i tid.
Var försiktig med vem du litar på.
Sätt dig, Cooper.
Jag fick ditt meddelande, Harry.
Vill du ha lite nybakad huckleberrypaj?
Det skulle sitta fint. Norma, en bit varm huckleberrypaj.
- Vaniljglass, kaffe. - På väg.
Ed, hur länge har du varit kär i Norma?
Verkar som om du bjuder i dag, Ed.
Vad vill ni diskutera, förutom menyn?
Berätta du.
Nån smugglar knark över gränsen till Twin Peaks.
Vi försöker sätta dit hela nätverket. Haffa alla.
- Vem inriktar ni er på? - Jacques Renault.
Bartender på Roadhouse. Vi tror att han är mellanhanden.
Ed har jobbat under täckmantel.
Kvällen du kom förföljde han Renault.
Vi tror att Renault drogade honom.
Kändes som om jag träffades av en såg.
- Jag visste inte att du var polis. - Det är han inte.
Det ligger lite bortom ditt ansvarsområde.
Nån säljer knark till skolungar.
Det är allas ansvarsområde.
Ed är inte den enda jag har sökt hjälp från.
- Tack, Norma. - Smaklig måltid.
Det är hit pajer kommer när de dör.
Tala om för mig varför du kallade hit mig.
Lyssna på mig ett tag, även om det låter lite konstigt.
- Okej. - Twin Peaks är annorlunda.
Långt ifrån världen. Det har du märkt.
- Ja. - Det är så vi vill ha det.
Men det finns en baksida som också är lite annorlunda.
Det är priset vi betalar för de bra sakerna.
- Vad är det? - Det finns nåt ondskefullt där ute.
Något väldigt, väldigt konstigt i de där skogarna.
Kalla det vad du vill. Ett mörker. En närvaro.
Det tar sig många former,
men det har funnits så länge nån kan minnas.
- Vi har funnits här för att bekämpa det. - Vi?
Män före oss. Män före dem.
- Fler när vi har försvunnit. - Ett hemligt sällskap.
Ska vi köra en runda med agent Cooper?
- Vart? - Till Bookhouse.
Det är här vi träffas.
- I över 20 år nu. - Vilka är vi?
Bookhouse-killarna.
- Kaffet är gratis. - Det gillar jag.
Du känner James.
- Agent Cooper. - James.
- Det här är Joey Paulson. - Joey.
- Vem är det här? - Bernard Renault, Jacques bror.
Vaktmästare på Roadhouse.
Bernard kom över gränsen i morse med 30 gram kokain på sig.
Tänkte vi borde ställa några frågor.
- Sålde du knark till Laura? - Jag säljer inte knark.
Hur mycket betalar Jacques dig?
Han betalar mig ingenting.
- Är de där 30 grammen för eget bruk? - Just det.
Jag antar att du inte sover så mycket.
Din bror har inte jobbat de senaste dagarna. Var är han?
Det vet jag inte. Han har ett eget liv.
- Vad sysslar han mer med? - Fråga honom.
Han kommer tillbaka i kväll.
- Till Roadhouse? - Han är ju bartendern, eller hur?
Vi har bundit fast dig i en stol.
Du är inblandad i en massa brott tillsammans med din bror.
Varför skulle du vilja berätta var vi kan hitta honom?
- Ja? - Leo, det är Jacques.
- Läget? - Razzialampan är tänd.
Bernard ligger illa till.
Jag såg det. Du måste hämta mig. Jag måste över gränsen.
- Var är du? - Telefonkiosken vid Cash & Carry.
- Jag tycker inte om att vänta. - Håll käften, jag är på väg.
Hej.
- Vart ska du? - Det behöver du inte veta.
Josie? Vad är det, Josie?
Inget.
Inget?
Du är så vacker.
Nåt är på tok.
Vad är det? Berätta.
Nåt hemskt kommer att hända.
- De vill göra illa mig. Jag vet det. - Vilka vill göra illa dig?
Catherine, och Benjamin Horne.
Varför tror du det?
Jag hörde när Catherine sa i telefonen
att jag aldrig skulle misstänka det.
Precis som med Andrews död.
- Andrews död var en olyckshändelse. - Var det?
Catherine har bokföringsböckerna i sitt kassaskåp.
Två böcker, olika siffror.
Andrew byggde det här för många år sen.
Jag tror inte att Catherine vet att jag vet om det.
Varför tror du hon har två böcker?
Den vanligaste anledningen är stöld, kanske nåt värre.
Det fanns två. Jag såg dem.
- Du tror väl på mig? - Det är klart.
- Inget ovanligt i den här. - Det fanns två.
Jag lovar, det fanns två.
Har... Har du sett mina fiskeredskap?
Nästa gång du och änkan vill snoka i mitt kassaskåp,
gör inte så stor affär av det.
Var en man och fråga mig i stället.
Den kanske är i lastbilen.
Dr Jacoby?
Jag såg dig inte på begravningen.
Jag är en hemsk person.
Jag låtsas att jag inte är det.
Men det är jag.
Jag sitter och lyssnar på deras problem, dag ut och dag in.
De tror att jag är deras kompis.
Men jag bryr mig inte.
Jag trodde att inget,
att ingen kunde nå mig igen.
Laura förändrade allt.
Jag kunde inte komma i dag.
Jag kunde inte.
Jag hoppas att hon förstår.
Jag hoppas att hon förlåter mig.
Kan det vara så?
Tror du att någon mördade Andrew?
Jag vet inte.
Jag tror att de vill ta sågverket ifrån mig.
Så att Benjamin kan ta marken.
Om det var sant angående Andrew...
tror du att de vill mörda mig också?
Josie...
Inget kommer att hända dig. Inte nu, aldrig.
Inte när jag är här.
Tror du på själen?
Flera.
- Fler än en? - Legenden om Svartfot.
Vandrande själar som ger liv åt kropp och själ.
En vandrande drömsjäl.
Drömsjälar...
- Vart vandrar de? - Långt bort.
De dödas land.
Är det där Laura är?
Laura ligger i jorden, agent Cooper. Det är det enda jag vet.
För Laura.
Gud vare med henne.
- Vill du dansa med mig? - Nej.
Snälla?
Vill du dansa med mig? Snälla?
- Dansa med mig. - Låt oss vara.
Dansa med mig. Snälla.
Snälla.
Dansa med mig.
- Mr Palmer? - Leland.
Nu kör vi hem dig.
Hem...
Hem.